Ve článku “Connie Han –Secrets Of Inanna” se dočtete: kdo byla Inanna – kdo je Connie Han – s kým ji srovnávám – jaké že to skvělé dílo stvořila, a jak se na tuto slečinku dívám jako chlap
↓ odstavec 1
Uf! Nejdříve výlet do dávné historie. Inanna je bohyně, která byla uctívána ve staré Mezopotámii. Je spojována s láskou, sexem krásou, spravedlností a i politickou mocí. Connie Han je vycházející bohyně jazzového klavíru. A prestižní magazín Jazziz ji dokonce pasuje do role nejjasnější mladé hvězdy jazzu s jedinečným klavírním přednesem. Dodává, že její hra je dokonalý „vintage“ zvuk starých časů, a že klavíristka sama přiznává, jak cítí a vnímá vliv mnoha uměleckých jazzových ikon, jako jsou např. Chic Corea, Herbie Hancock, Kenny Kirkland a další. Ovšem magazín Jazziz ihned upozorňuje, že se Han nesnižuje k pouhé reprodukci, ale že doslova vzývá duchy a energie těchto jazzových velikánů! Které velice umně otiskuje do své hudební vize. A právě na letos vydaném albu Connie Han –Secrets Of Inanna propojila pradávnou historii s éterickým jazzem, který se doslova vzhlíží v zrcadle jazzu 70. let.
Kdo je Connie Han?
Narodila se 4. 2. 1996 v Los Angeles. Oba její rodiče byli muzikanti, ona sama začala hrát na klavír již v pěti letech. O jazz se začala zajímat na střední škole a v 17 letech se stala již profesionálním hudebníkem!
Sama si v roce 2015 vydala album „The Richard Rodgers Songbook“, které se velmi zamlouvalo kritice. Uzavřela smlouvu s vydavatelstvím Mac Avenue Records a pod jeho hlavičkou vydala v roce 2018 svoje první „regulérní“ album s názvem „Crime Zone“. Sama si napsala všechny skladby.
![](https://zdendas.eu/wp-content/uploads/2022/10/COVER_72_MAC_1171_Connie_Han.jpg)
Na tomto místě si nemohu odpustit jeden „chlapský“ postřeh: Connie Han má zcela jistě asijské kořeny, vidno nejen podle její vizáže, ale i jména. Na oficiálních fotografiích, či obalech svých desek, vypadá jako excelentní modelka. O tom, myslím, žádná! Chlap si řekne: sakra, to je ale kus krásné ženské! Ano, “photoshopy” různých značek dnes umožňují úpravy fotografií “výrazně k lepšímu”. A stvoří třeba modelku… Rozumíme si.
![](https://zdendas.eu/wp-content/uploads/2022/10/ch_8079.3-1024x1024.jpeg)
Secrets Of Inanna – recenze
Už při poslechu úvodní skladby „Prima Materia“ vás doslova omámí v titulku avizovaný vintage jazzový duch 70. let min. století! Prostě nádherná souhra klavíru, altové flétny a pikoly, kteréžto nástroje ovládá mistr Katisse Buckingham. Celá skladba zní, jakoby vytržená z nějakého love story filmu, doby před půl stoletím! A přitom název údajně odkazuje na praprvky, ze kterých byl vytvořen vesmír.
Na tomto místě musím zmínit ještě další muzikanty. Světoznámý jazzman John Patitucci hraje na baskytaru, Richard Perry na tenorságo a za bicí sestavou sedí Bill Wysask.
odstavec 2
“Ereshkigal of the Underworld” a “Gilgamesh and the Celestial Bull“, to jsou tematicky provázané mysteriózní pecky! V celkové délce 5:22 ty slyšíme sérii explozivních sólo výstupů, ovšem obě skladby jsou neuvěřitelně kompaktní, poutané krásnými figurami baskytaristy Patitucciho. Někteří kritici označují tyhle dvě skladby jako jedny z „top one“ pro letošní rok…
Bar někde na předměstí, čtvrtá ráno, zůstává pár nejvěrnějších. Za začouzenými okny matně probleskuje kuropění, dohořívající svíčky, rozpitá láhev whisky, za klavírem Han a vedle ní Perry na ságo. „Vesica Piscis“ Pomalá, líná věc… a opět budící duchy „sedmdesátek“. Ty musela Connie Han snad uplatit, aby se jí při tvorbě tohoto díla usadily v hlavě, srdci a duši. Bože… barmane! Ještě panáka!
Na „Young Moon“ se dočkáme skvělého basového sóla Johna Patitucciho, zatímco Han si vybrnkává melodii na skvěle znějícím Fander Rhodes pianu. Ta souhra, společně s bubeníkem Bill Wysaskem je úžasná. Ten ostatně dostal prostor pro svoje krátké „drums“ sólo ve skladbě „Ninshubur´ Lament“.
![](https://zdendas.eu/wp-content/uploads/2022/10/mjf-27sep19-261.jpg)
“Wind Rose Goddes“ je další skvělá věc! Zpočátku postřehneme dokonce náznaky valčíkového rytmu. A ságo Perryho hraje prim. Ve střední části si vezme svůj part Connie. Je zajímavé sledovat proměnnou basovou linku Patitucciho.
Jsou tu ještě další skvělé skladby, zmíním závěrečnou „Enki´s Gift“, která má hodně podobný „sedmdesátkový“ zvuk, jako titulní věc. Skvělé!
Alespoň pro mne má album „Secrets Of Inanna“doslova uklidňující atmosféru, je velmi milé a opravdu poslouchatelné. Teď už vím, a souhlasím s názorem, že by se měla tahle dáma opravdu velice bedlivě sledovat. Neb se zdá, že z ní velice rychle roste opravdová jazzová piano megastar! Jméno Connie Han si pamatujme!
Takže doporučuji, co sám jsem již učinil: sednout před svoji hi-fi sestavu, nalít si tuplovaného panáky whisky, zhasnout, a nechat se unášet. K tomu je „Secrets Of Inanna“ stvořená.
Srovnání
Co říct závěrem. Nabízí se tu přímé porovnání s dalšími excelentními klavírními jazzovými ikonami současnosti. Zmíním třeba Japonku jménem Hiromi Uehara, nebo špičkovou klavíristku z Polska jménem Hania Rani. Každá z dam má jiný styl, Hiromi je dramatická, společně s parťáky Simmonem Phillipsem – drums/Anthony Jacksonem-bass, produkuje dravý, až úderný, jazzový styl. Hania Rani tíhne spíše ke kombinaci jazzu a vážné hudby. Han je klavíristka ctící klasické formy jazzu, její prezentace je daleko jemnější, vytříbenější. A navíc odkojená – a stále ochotně, až lačně, přijímající jazzové duchy let dávno minulých.
Těch, se na vás během poslechu budou valit celá hejna… nebo v jaké že to formaci vlastně duchové lítají…?
Moje hodnocení: 100%
Moje názory nemusí korespondovat s názory vás, čtenářů. Informace – recenze získána: z vlastního poslechu, dále https://1url.cz/Er3NX, https://1url.cz/Kr3NO, https://1url.cz/8r3Nb
Já tuhle šikmoočku neznal a sakra, já milovník jazz klavíru a o téhle asiatce jsem zatím nic nevěděl. Takže díky za info a recenzi.